Підготовка майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління - Горбатюк, Ілля Анатолійович (Бердянський державний педагогічний університет, 2026)
У дисертації вперше: теоретично обґрунтовано, розроблено й експериментально перевірено ефективність структурно-функціональної моделі підготовки майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління, яка складається з цільового, методологічного, змістово-процесуального та оцінно-результативного блоків; забезпечує результат, яким є сформована готовність майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління; передбачає поетапне запровадження оновленого змісту, форм організації освітнього процесу, методів і засобів навчання; реалізується завдяки створенню організаційно-педагогічних умов (системне впровадження проблемно-орієнтованого навчання, спрямованого на моделювання та розв’язання реальних професійних ситуацій з проєктного управління у сфері інженерії програмного забезпечення; оновлення змісту освітніх компонент з урахуванням специфіки проєктного управління в галузі інженерії програмного забезпечення та сучасних вимог ІТ-індустрії; забезпечення педагогічного супроводу та рефлексії, що передбачає консультування, зворотний зв’язок і аналіз результатів проблемно-проєктної діяльності з метою корекції навчального процесу та усвідомлення здобутого досвіду); уточнено поняття «підготовка майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління» і «готовність майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління», тлумачення яких орієнтоване на предмет дослідження; удосконалено критерії сформованості готовності майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління; зміст професійної підготовки майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління завдяки впровадженню системи проблемно-орієнтованих та проєктно-практичних завдань з елементами управлінської діяльності; подальшого розвитку набули наукові ідеї щодо професійної підготовки майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення на основі концептуальних підходів (системного, синергетичного і компетентнісного) і специфічних (інтегративного та проєктного). Підготовку майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління визначено як цілеспрямований, системно організований процес професійної освіти, спрямований на формування готовності здобувачів освіти до здійснення проєктно-управлінської діяльності в ІТ-сфері, що охоплює засвоєння знань, умінь, навичок, практичного досвіду та розвиток особистісних якостей, необхідних для планування, організації, координації та реалізації програмних проєктів в умовах невизначеності, командної взаємодії та змінних вимог сучасної ІТ-індустрії. Готовність майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління характеризується здатністю до виконання робот пов’язаних з управлінням проєктами, яка структурно складається з функціональної основи та персональних якостей, а саме знань, умінь, навичок та якостей щодо планування та ретельного визначення проєктних та персональних пріоритетів; максимізації бізнес-цінностей проєкту; використання традиційних і agile інструментів, техніки та методів; пояснення важливих бізнес-аспектів проєкту іншим; керування елементами проєкту; контролю критично важливих технічних елементів проєктного управління. Визначено структурні компоненти готовності майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління: функціональний компонент – включає здатність до планування та визначення пріоритетів (проєктних і персональних); максимізації бізнес-цінності проєкту шляхом розроблення ефективної стратегії його реалізації; співпраці зі спонсором проєкту, командою та профільними експертами, необхідної для розроблення стратегії реалізації проєкту; використання як традиційних, так і Agile-інструментів, технік і методів управління проєктами; пояснення іншим важливих бізнес-аспектів проєкту; управління елементами проєкту, зокрема графіком, вартістю, ресурсами та ризиками; зосередження уваги на критично важливих технічних аспектах проєктного управління; особистісний компонент – розкривається через сукупність особистісних якостей, а саме: відкритість до нового досвіду, сумлінність, екстраверсію, доброзичливість та емоційну стабільність. Схарактеризовано критерії, показники та рівні сформованості готовності майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління. Когнітивний критерій відображає рівень засвоєння знань щодо методологій, принципів, інструментів і процесів проєктного управління в галузі програмної інженерії, здатність аналізувати професійні ситуації та обґрунтовувати управлінські рішення. Операційно-діяльнісний критерій характеризує сформованість практичних умінь і навичок управління ІТ-проєктами, зокрема планування робіт, управління вимогами, ризиками та ресурсами, використання традиційних і Agile-підходів, організації командної взаємодії, професійної комунікації та реалізації програмних проєктів у межах PBL-діяльності. Особистісний критерій визначає рівень розвитку професійно значущих якостей, зокрема відповідальності, ініціативності, лідерства, здатності до співпраці, рефлексії, прийняття рішень в умовах невизначеності, відкритості до нового досвіду, сумлінності, доброзичливості та емоційної стабільності. Відповідно до визначених критеріїв виокремлено три рівні сформованості готовності: початковий (незадовільний), середній (задовільний) та високий (з відзнакою). Теоретично обґрунтовано та розроблено структурно-функціональну модель підготовки майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління, яка складається із взаємопов’язаних і заємозалежних блоків: цільового, методологічного, змістово-процесуального й оціннорезультативного. Зміст цільового блоку структурно-функціональної моделі містить мету, яка полягає в підготовці майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління. Методологічний блок відображає підходи та принципи підготовки майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління: концептуальні (системний, синергетичний і компетентнісний) і специфічні (інтегративний та проєктний). Змістовопроцесуальний блок містить форми організації освітнього процесу, методи та засоби навчання дисциплін циклу професійної та практичної підготовки майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення, а також розроблений навчальний курс «Теорія та практика проєктного управління в інженерії програмного забезпечення». Оцінно-результативний блок структурно-функціональної моделі визначає перевірку рівня сформованості готовності майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління за визначеними критеріями та показниками. Реалізація структурно-функціональної моделі підготовки майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління здійснювалась у три етапи: початковий, основний та завершальний. Початковий етап був спрямований на формування мотиваційної основи професійної підготовки, розвиток інтересу до проєктного управління у сфері програмної інженерії та актуалізацію базових знань щодо організації ІТ-проєктів. На цьому етапі здійснювалося ознайомлення студентів зі специфікою проєктної діяльності, сучасними вимогами ІТ-індустрії, основами командної взаємодії та принципами проблемно-орієнтованого навчання. Особлива увага приділялася створенню проблемних ситуацій, розвитку пізнавальної мотивації та готовності до самостійної навчально-професійної діяльності. Основний етап передбачав цілеспрямоване формування функціонального та особистісного компонентів готовності до проєктного управління шляхом інтеграції проблемно-орієнтованого навчання, методу кейсів, командної проєктної роботи та практичних форм діяльності. Студенти залучалися до моделювання та розв’язання реальних професійних ситуацій, виконання групових ІТ-проєктів, аналізу кейсів, планування ресурсів, управління ризиками, комунікації зі стейкголдерами та використання сучасних інструментів проєктного менеджменту. На цьому етапі забезпечувалося формування навичок прийняття управлінських рішень, командної взаємодії, відповідальності та рефлексії. Завершальний етап був орієнтований на узагальнення, систематизацію та практичне застосування набутих знань, умінь і навичок у контексті комплексної професійної діяльності. На цьому етапі здійснювалися оцінювання рівня сформованості готовності до проєктного управління, презентація результатів командних проєктів, самооцінювання та взаємооцінювання діяльності студентів, аналіз професійних досягнень і труднощів. Завершальний етап також передбачав розвиток здатності до самостійного виконання проєктно-управлінських функцій та готовності до професійної діяльності в умовах сучасної ІТ-індустрії. Аналіз експериментальних даних засвідчив якісні зміни на початковому рівні сформованості готовності майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління, що зумовлено зменшенням кількості здобувачів вищої освіти цієї категорії впродовж педагогічного експерименту в КГ на 18,2 % та ЕГ на 31,1 %. Середній та високий рівні формованості означеної готовності також продемонстрували позитивні якісні зміни: збільшення кількості здобувачів вищої освіти у КГ (на 11,3 % і 6,9 % відповідно) та ЕГ (на 12,9 % і 18,2 % відповідно). Отримані дані підтверджено використанням методів математичної статистики, зокрема розрахунку t-критерію Стьюдента (tтабл.(1,969) ˂ tрозрах.(12,27)) та непараметричного критерію Пірсона (ꭓ²експ.(15,998 ) > ꭓ²крит. (5,99)). Практичне значення отриманих результатів дослідження полягає в тому, що створено й упроваджено в процес професійної підготовки майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення систему проблемно-орієнтованих та проєктнопрактичних завдань з елементами управлінської діяльності (на прикладі змісту дисциплін циклу професійної та практичної підготовки здобувачів вищої освіти за спеціальністю 121 Інженерія програмного забезпечення: «Групова динаміка та командна комунікація» (3-й рік навчання), «Фінансовий менеджмент IT-проєктів», «Менеджмент проєктів з розробки програмного забезпечення», «Економічне обґрунтування ІТ-проєктів» (4-й рік навчання)) та навчальний курс «Теорія та практика проєктного управління в інженерії програмного забезпечення». Доведено ефективність організаційних форм, активних методів і засобів навчання у підготовці майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління. Зокрема, дискусійні методи сприяють розвитку критичного мислення, аргументованого відстоювання професійної позиції та формуванню навичок командної комунікації; кейс-метод забезпечує формування здатності аналізувати професійні ситуації, приймати управлінські рішення та оцінювати можливі наслідки їх реалізації; проблемно-орієнтоване навчання (PBL) активізує пізнавальну діяльність студентів через розв’язання комплексних професійно cпрямованих завдань, сприяє інтеграції теоретичних знань із практичною діяльністю та розвитку навичок роботи в умовах невизначеності. Комплексне застосування зазначених методів і підходів забезпечує формування функціональної та особистісної готовності майбутніх бакалаврів з інженерії програмного забезпечення до проєктного управління відповідно до сучасних вимог ІТ-індустрії.
Keywords: проєктне управління; готовність до проєктного управління; інженерія програмного забезпечення; бакалаври з інженерії програмного забезпечення; структурно-функціональна модель професійної підготовки; організаційно-педагогічні умови; проблемне навчання; функціональний компонент; особистісний компонент; менеджмент ІТ-проєктів; командна діяльність; професійна освіта